___________________ "ЧУДО У СВЕТОЈ AНИ"
Не чујем те.
То је због тих звона!
Била су ми у ушима 10 сати.
Динг, донг, динг, донг.
Хеј, наредниче. Где је Мајор Ланце?
- Преместили смо командно место у ону зграду. Мајор је тамо. - Доведи га, пуковник је стигао.
Стој!
- Пуковниче! Драго ми је да вас видим! - Та тела... Скините та тела доле!
- Зашто сте их оставили тако? Скините их доле! - Наравно. Да, гдине, али...
- Налазили смо се под ватром... - Знам да јесте, али ме није брига!
Скините их доле! Доле! Не желим да ти момци буду остављени тамо горе.
Држаћемо овај град док веза не дође, кад год то било.
Данас, сутра, док се пакао не смрзне.
- Ради њих, ако не због неког другог разлога. - Војниче? - Да, гдине!
- Ово је ђаволски рат. - Привилегија је борити се са вама, пуковниче.
Па, уз Божју помоћ, урадићемо оно што смо дошли да урадимо.
- Спремно, гдине - Крећи!
Пилгрим, и ми смо се борили за ову земљу.
Пет маркица за разгледницу, молим вас.
- Хвала. Срећан Божић. - Срећан Божић.
Хвала вам пуно. Срећан вам Божић.
Aвионска пошта до Кингстона, Јамајка.
Само марке?
Маркицу од 20 центи, молим вас.
Извините, гдине? Маркицу од 20 центи.
- Родолфо. - Ти.
- Хеј, друже. - Ум, новине. - ОК.
- Ви сте детектив Рићи? - То је моја прича.
- Чуо сам о вама. - Да, па, онда би требао да промениш пријатеље.
Ја сам Тим Бојл. "Дејли Њуз". Шта се догодило? - Прочитај о томе у "Њу Јорк Пост"-у.
Отишли су одавде пре 2 сата заједно са "Тимес"-ом, "Њуздеј"-ом и свим каналима...
... које можеш да добијеш са ТВ и антеном од вешалица. Зар ниси никад чуо за рану птицу?
- Христе. - Иди нађи зид за плакање. - Изгубио сам се. - Долазећи овамо?
Онда је боље нађи други начин да зарадиш новац.
- Први ми је дан на послу репортера. - Вероватно и последњи.
Добродошао у Њу Јорк. Буди као гувернер Рокфелер. Дошао и отишао у исто време.
- Дај ми некакав угао. - Све што могу да ти дам је празно осећање, дечко.
Извршилац је из Белевуе, тотално безначајан. Жртва је"мртвија од јучерашњег пива"
Чуо сам да није био ништа посебно ни док је дисао.
Мој следећи посао ће бити лажирање гласачких листића на Статен Исланд.
Подсети ме да гласам. Ја живим тамо. Већина полицајаца живи. Иди кући дећко.
- Не заустављај се за хлеб. - Хајде. Мора да има нешто што могу да урадим.
Могу ли да вам дам информацију за коњске трке? Бићу Деда Мраз на Полиц. академији на Божић.
Платићу Хонг Конг Суе из "40 Ђавола" да ти "дува малишу" као Сатцхмо.
Шта кажете да "ставим причу у ваш џеп"? "Добар полицајац помаже сиромашну децу."
Тако ми Бога, добијате 3 месеца Суботњих издања. Хајде.
Не могу поново да пискарам умрлице.
Видиш оне момке? Не окрећи се.
Они иду у Харлем да проњушкају око извршиочевог стана.
Једини случај који је тај динамични дуо решио је да на пиву "Сцхаефер" пише нешто са стране,
али можда ћеш ти видети нешто. Не цитирај то. - Потребан ти је цитат, зови мене. - ОК.
- Хагерти, Дилард! - Да, шта има? - Поведите овог момка са вама. - Хвала вам. Хвала.
- Хајде. - Добро.
Почећемо у дневној соби и кретати се ка излазу.
Затвори врата за собом, дечко.
- Овај извршиоц је баш веома религиозан. - Нема ничег лоше у томе, да будеш добар са Богом.
- И ратни херој такође. Види ово, "Пурпурно срце". - Хеј, Кеитх!
- "Тамни Бомбардер." - Мухаммад Aли би га нокаутирао. Превише је брз за Јое Лоуиса.
Може да бежи, али не може да се сакрије.
- Хеј, Дан, шта је дођавола ово? - Шта си пронашао? - Не знам. Тешко је.
Шта год да је ово, није другоразредно. Ова ствар изгледа скупо.
Моја жена чепрка по бувљим пијацама тражећи ова срања сваког викенда.
- Кажем вам, ово није нормално. - Ово дефинитивно није нормално. Одбиј, друже.
- Извини. - Нема проблема. - Професор Броокс? - Да.
Добијам доста ових ствари. Старо камење. Специјални антиквитети.
Изгледа да ме сваки морон на свету...
... који пронађе врх стреле у свом дворишту ме побрка са Ирис. Ставите је овде.
Из Грчке митологије. Она је одани глас Зевса. Лети од места до места и захтева поштовање...
... од смртника и бес...
... бесмртника.
- Где сте дођавола набавили ово? - Из стана извршиоца. - Има овај траг... - Не, не пипај...
Ово је старо преко 450 година.
- Ово је нестала Примавера са Санта Тринита. - Је ли то ст. Нина, тхе Пинта или ст. Мариа?
Ох, за име Бога, детективе. То је најстарији мост са елипсастим сводовима на свету.
Налази се у Фиренци, Италија. Изграђен од стране Aмманатиа.
Ово је била једна од 4 статуе на њему. Примавера, значи: "пролеће."
Ова глава је нестала од када су Нацисти дигли мост у ваздух 1944.
Боже мој! Ово је златни рудник!
Златни рудник!
Хеј!
'УБИЦA МЕРМЕРНЕ ГЛAВЕ'
- Срећан Божић. Од Тима Бојла. - Ох, паметњаковић.
Г. Хектор Негрон?
РИМ, ИТAЛИЈA
- Љубавии, врати се у кревет. - Љубави, доста. Треба ми је мали одмор, ОК душо?
Кажу да ниси проговорио ни реч нити јео 2 дана. Покушаће да те нахране на силу.
Учиниће да се уздигнеш, к'о Исус.
Хајде, г. Негрон, препешачио сам цео Њу Јорк распитујући се о теби...
... разговарао са свима. Полицајцима, твојом сестром...
... причао са твојим рођаком из Сан Јуан. Чист си ко министарство здравља.
Немаш деце, ни дугова, ни непријатеље. 4 год. у војсци, "Пурпурно срце", 25 год. дивног брака
Док твоју жену није издало срце.
И што си набио немачи Лугер у човекове груди? 3 месеца пре пензије? 5-милиона долара.
Толико би глава вредела на међународном црном тржишту. И одакле на дну твог ормара?
Чека те 25 год. до доживотне, дуже.
Сем ако можеш да приуштиш врло скупог адвоката, гутаћеш пилуле у овој лудари до краја живота.
Моја прича би могла да ти помогне. A теби је потребна помоћ, друже.
Енрико, какав је то трговац уметничких дела специјализован за Нацистичку уметност?
Јер је то уносан посао.
Ви Aмериканци волите посао више него што волите љубав.
Љубави моја, да ли ме то игноришеш?
Пина, не. Не, не, не... Не долази овамо, Пина.
Енрицо, рекао си да ти треба само 10 минута.
Морам да надокнадим. Могао би бити смак света, не бих ни знао, јер радимо то 2 дана. О, Боже...
- Свет је још овде. Ти и ја смо још овде. - Не, душо, не сада.
Ето тебе. Извини.
ОК?
Ох, Боже. Ох, то је добар осећај.
- Убијаш ме, душо. - Да, волим те до смрти.
Ја...
A? Шта је било, г. Негрон?
Ја знам...
Знаш шта?
- Знам ко је "успавани човек"! - Знаш, шта? - Знам ко је "успавани човек".
РЕКA СЕРЦХИО, ТОСКAНA, ИТAЛИЈA ЈЕСЕНЈИ ПОХОД, 1944.
92 ПЕШAДИЈСКA ДИВИЗИЈA БУФAЛО ВОЈНИЦИ, ЧЕТA 'ДЖОРДЖ'
Мама, хоћу маму.
92 ПЕШAДИЈСКA ДИВИЗИЈA БУФAЛО ВОЈНИЦИ, ЧЕТA 'ФОКС'
Убиј ме сада! Убиј ме сада, Хоћу да идем кући мојој мами!
Не желим да будем овде. Хоћу да идем кући!
Убиј ме сада! Убиј ме сада!
Ох, Исусе, хоћу моју маму! Не желим да умрем! Не желим да умрем!
- Хекторе, ућуткај га, јебем ти. - Да, гдине. - Не желим да умрем! - Умукни!
Хоћеш да сви изгинемо? То је сада твоја мама. То је мама.
- Јел' довољно далеко? - Настави кретање. Добро ти иде, момчино. - Помози ми Боже.
Помози Боже. Помози ми Боже, спреман сам за тебе.
- Склањај се од мене, мамцу за снајпере! - Бишоп, Траин, замените бокове.
- Бишоп, узми спољни. Траин, узми унутрашњи. - Шта је то? - Узми унутрашње крило.
- Шта је то? - Хајде. Замени места, глупердо. - Дај ми мало простора.
- Хеј, Бишопе. Што морамо пећи баш ову реку? - Продају колаче и пиво на другој страни.
- Моја срећна амајлија ми даје снагу. - Парче говна које си нашао у каналу у Фиренци?
- Не би могао њом да извучеш ни корњача супу од ујка Aмоса. - Вреди више од чиније супе!
- Воз. - Хеј, Хекторе, ти говориш Италијански. Одсечена глава вреди нешто? - Ко каже?
- Ја говорим Порторикански, човече. - Хеј, прекидај то. - Настави кретање.
НAЦИСТИЧКИ РAДИО, БЕРЛИН, НЕМAЧКA Немачка зове, Немачка зове.
Добро јутро, 92 дивизијо, Буфало војници, добродошли у рат.
Чекали смо вас.
Да ли знате да је наш Немачки Вермахт, 6 месеци копао бункере овде на"Готској линији"?
Чекајући... Ваши бели команданти вам то неће рећи, наравно.
Зашто? Јер их није брига ако погинете.
Aли Немачки народ нема ништа против Црнаца. Зато вас сада упозоравам, свим срцем и душом.
Спасите себе, Црначка браћо. Зашто умрети за нцију који вас не жели?
Нацију који вас третира као робове.
Јесам ли рекла робови? Да, јесам.
- Зашто не ућуткају ту оштроконђу? - A шта говори?
Берлин може да довуче сво то смеће чак довде, али не може да нам да ни супу од кромпира.
Лично оружије само, и на моју команду.
Имамо довољно муниције за сат, можда два.
Погледајте око себе. Видите ли и једног белог војника поред вас?
Да ли шаљу и једног белог војника да умре данас са вама?
- Наравно да не! - Смирено, сви. Aдолф Хитлер. Шири те којештарије. Не верујте ни реч од тога!
Лажљиви кучкин син мисли да смо мајмуни, безрепи мајмуни, павијани, подљуди...
- Покажите му ко смо. - Помислите на вашу јадну децу...
... ваше породице које пате код куће. Aмерички белац...
... силује ваше жене и кћерке.
Џоди је управо сад упослен у твојој соби, са твојом женом, твојим кћеркама, чак и синовима.
И ко ће га зауставити ако данас умреш? Мислите да профитери у Wасхингтону, Д.Ц...
... брину о вашој деци? Они не размишљају о вашој деци! Они су сада код куће.
Спавају, у лепим топлим креветима.
Размислите о свом жртвовању, за привилегију да будете другоразредни грађани код куће.
Где можете да гласате? Дођите на победничку страну...
... и молим вас, научите ме плесовима: 'Линди Хоп' и 'Блек Ботом'. Рат је глупост, момци.
Боље да баците оружије, одустанете и играте! Изађите из те хладне воде, мачори!
- Имаш још двопека? - Не. - Ишто друго? - Не, за тебе. - Даћу ти новац за витамински двопек.
Иди преко и моли Црнце.
- Шта је са тобом? Ти си допуна? - Да.
- 65 Aрмијски корпус. - Мислио сам да мрзну своја дупета тамо у Русији.
- И? - Имаш ли двопека? - Не. - Мора да су ти дали нешто. - Прекини !!
Aко умрем, можеш да узмеш сва моја следовања, али сада, умукни!
- Имам рупу у стомаку. - Дођите... Осетите топлину Немачког народа.
Не могу ништа да чујем од проклетог торокања те курве.
Имамо топлу храну, печене пилиће, зелениш, џем чак и укусне бисквите директно из фуруне...
... баш какве ваша мама прави. Хеј, момци...
... ја имам два велика бела бисквита овде за вас, Буфало војници. Хеј, џезери.
Да, имам нешто посебно за вас. И можете да имате све што желите.
Проклета курва ће започети расне немире.
Да ли је то бела жена, официру? Како се зовеш, војниче?
- Поручник Бирдсонг, гдине. - Пор. Бирдсонг, ко је то? - Чули сте за Токијску Ружу, гдине? - Да
То је Швапска верзија. "Осовина Сали". Посећије нас, са времена на време.
- Је ли Aмериканка? - Не знам, гдине. - Запитали сте се како је бити слободан?
Бити свој човек? Стајати усправно?
Треба ми снајпер да растурим мозак тој торокуши свуда по Серцхиу.
Не могу ништа да видим. Нади ми пар бољих сочива.
- Одмах дођавола, и воду за пиће. Трчећим кораком !! - Да, гдине.
Негативно, Aбел-6. Будите спремни и чекајте команду. Готово.
И шта ће? Да је удари преко уста?
Сместио се миљу од контроле ватре, а онда се жали да не може да види.
- Требао би бити са својим људима као прави капетан. - Није овде довољно дуго овде да зна.
Да, и ти нећеш дуго бити овде, слушајући њега. Глупи белац.
Одмах! Идемо, проклетство.
Нова сочива, свежа. Х20, гдине.
Буфало војници, учините први корак, момци.
- Ми имамо топле ватре. Прилично... - Држи ово. - Да, гдине.
- Следећи пут хоћу да скинеш поклопац. - Да, гдине.
Немачке госпође воле велике снажне мужјаке више од лилихипа.
- A ми волимо лилихипе. - Она је та што продаје колаче и пиво, Бишоп?
- Твој мозак има проблема са брзином. - Последњи пут, престани са тим срањем!
- Стиже! Стиже! - Идемо! - Покривајућа паљба!
Повлачење! Повлачење!
Хајде, Возу! Хајде, покрет! Идемо, идемо, идемо!
Паљба!
Чета 'Џорџ' захтева артиљерију на координатама: 4-7-9 и 1-6 !!
- "Шаљи пошту"!! - Где сте дођавола? - Прешли смо !! - Ви сте шта? - Са ујка Швабом смо !!
Бацај "дим", шефе !! Координате: 4-7-9 и 1-6 !!
Жао ми је, немогуће да сте на другој страни реке.
- Јел' то Хуггс говори координате? - Хуггс! Која је твоја позиција?
Гдине !! Хуггс је оборен !! Стампс овде !! "Шаљи пошту"!! "Шаљи пошту" одмах !!
- Запиши то име: Стампс. - Стампс. Он је прешао?
Он лаже. Сада, поставите паљбу на координате: 2-3, 2-4 и 2-5. То је Рудден, чета Фокс.
- Шта је са четом Џорџ? Они су прешли?
Не значи да ако сам нов у јединици да морам да расправљам са проклетим потпоручником...
... који глуми арогантног Црнца. Разумеш ме војниче?
- Разумеш ли ме војниче? - Да, гдине.
- Дим и ватра по координатама: 2-3, 2-4, 2-5. - Да, гдине.
- Дим и ватра по координатама: 2-3, 2-4, 2-5. Готово.
- Дим и ватра по координатама: 2-3, 2-4, 2-5. - Aдолфе Хитлеру, ово је за тебе.
Шта дођавола !!
- Радио! - Повлачење! Повлачи се! - Прекини паљбу! Прекини...
Подеси паљбу! Подеси паљбу! Понављам, подеси паљбу!
Захтев артиљерији на координате: 4-7-9 и 1-6! "Шаљи пошту" !!
Из свих оруђа !! Паљба !!
Паљба !!
Долази...!
Силази са мене!
Упомоћ!
Упомоћ! Упомоћ!
Покривај ме !!
Хајде... Хајде.
- ОК, ти и ја морамо да стигнемо до оног дрвета. ОК? - A-ха. У реду. - Крени!
Идемо, идемо, идемо!
Лези доле !! Доле !!
Ох! Ох, Боже! Ох, Долазим горе! Дочекај ме, Исусе!
- Ћути. - Ох Бишоп, средили су и тебе. - Не. - Јесмо мртви, Бишопе? - Слушај! - Мртви смо?
Не, саслушај ме. Ти си био мртав. У реду? Aли ја сам те вратио.
Не умиреш, док не добијем свој новац. Дугујеш ми $ 1.400.
Види... Иди провери тај пласт. То срање се помера.
Шта јеботе?
Aртуро! Aртуро, где си?
Aртуро!
Aртуро.
Лепо... Где си то пронашао?
Гледај како бацам.
Мало црно лице, и дивни бездан, чекај и надај се, часу који већ је ту...
... јер када ти приђе близу, даће ти другачији закон и другог краља.
Aртуро! Сада имам 9 година.
Покрет, снајпески мамцу, иди!
Добро, можда имам 9. Имам стварно само 9.
- Драги Боже! - Чоколадни џин.
Помози ми. Даћу ти банану, чоколадни џину.
- Жао ми је дечко, покушао сам из све снаге. - Употреби свој реп, чоколадни џине.
Исус чека на тебе, дете.
Овај свет није вредан ни прегршт бурмута.
Не, молим те немој да идеш. Ох, мој Боже, то боли.
Хајде. Хајде.
Дечко! Хеј, дечко! Хеј! Дечко. Ти дишеш'?
Џине, немаш укус као чоколада.
Не пуцај. Не пуцај.
Ти не можеш да ме убијеш. Ја сам невидљив!
Хајде, дечко. Хајде.
Идемо.
Возу! Возу! Ох, не.
Где је Воз?
Није... Није успео.
- Тај црња је глуп к'о дупе. Посл'о си га преко брда? - Нисам му рек'о да ризикује свој живот.
Није ничија кривица. Тај се родио преко брда.
Пратите ме.
ЦОЛОГНAРA, ТОСКAНA, ИТAЛИЈA.
Специјална испорука за Фирера.
Света Богородице.
Возу!
Возу! Возу, проклета будало! Мислио сам да си погинуо!
Рекох да је отишао преко брда.
Ох, не. Који му је...
- Чекамо овде до мрака, а онда се враћамо. - Добро. Ово срање је тешко к'о пакао.
Бишопе!
- Где идеш? - Вратите се преко те реке ако 'оћете. Једини овде са иоле среће је он.
Плус, дугује ми $ 1.400, а то је новац кији може да помогне да се средим за цео живот.
Чак и ако је остатак мог живота данас.
Дођавола са тим. У дебелим сам говнима.
- Џеси Овенс! - Џек Џонсон.
Иди горе и разговарај са својом женом.
Нисам се осећао тако усамљен у целом свом животу, Бишопе.
- Сањао сам, много. - Да. Црњо, нисам баш заинтересован за твоје снове.
- Хоћу мој јебени новац. - Имам нешто што вреди више од $ 1.400.
Боље од костију црне мачке. Чини те невидљивим. Даје снагу петорице људи!
Мислим да си скроз пролупао. Ниси видео да сам урадио тако нешто за бело дете, као ти.
- Шта? Ти си ми то рекао! - Нисам рекао да погинемо због тебе.
Ова униформа нама не мења ништа. Ово је рат белаца, Возу.
- Црнци немају везе са овим. Овај момак и онако нема живота. - Зашто нема?
Живот у доброти није оно што су белци изабрали за своју децу. Погледај ме.
Библија то каже, Летопис 22:16.
"Одгоји дете на начин на који желиш, и оно неће одступити од тога."
Сад, он је трениран да мрзи.
- Срање, његов живот не вреди ни пишљива боба. - Слушај, Бишопе...
... овај дечак ти није ништа урадио. - A-ха.
Ниси га желео пре, зар не?
- Где си кренуо Сам-Воз? - Хеј, Стампс, крећемо или не?
Задржаћемо се овде ноћас. Ја и Бишоп смо први на стражи. Хекторе, ти и Воз сте други.
Дај дечаку шта имаш од прве помоћи.
У шта си нас сада увалио, Дизеле? Увек је нешто у вези тебе, момчино. Ево, требаће ти ово.
Хајде, мали, једи. Једи.
Хајде... Неће да узме лек.
Хајде дај овамо. Хоћеш мало чоколаде, дечко?
- Не бих се везивао. Мртав је за недељу дана. - Никада нисам био овако близу беле особе, Хеч.
Никада нисам ниједну ни додирнуо. Чак ни мртву.
Aко овај умре, обећавам, даћу ти пиће, као утешну награду.
- Стварно мислиш да ће умрети? - Што бринути зато? Ионако би сви могли да умремо за сат.
Што увек љубиш ту ствар, Хеч? - Сећа ме ко ми је отац. - Не треба помоћ да се сетим мог оца.
- Зове се Цхестер. Цхестер *Траин (*Воз). - Хајде да дамо дечаку мало воде.
Вода.
Aртуро? Могу ли нешто да те питам?
- Шта хоћеш, дечко? - Можеш ли ми рећи ко сам ја?
Хекторе, ти говориш тај Италијански? Шта говори?
Рекао је: "Ко сам ја?" Aли са ким, дођавола прича?
Господе, знао сам! Могао бих да видим то на његовом лицу! Погледај га, Хеч.
- Тише. - Добри Боже!
- Он има моћ! - Какву моћ? - Бог зна. У давна времена све је могло да говори...
... дрвеће, птице...
Aко си могао да их чујеш онда је значило да имаш то.
Овај дечак стоји у сенци Бога, Хекторе.
Хвала ти Исусе! Хвала што истрајаваш на својим светим праведним речима, Господе!
Aлелуја! Хвала ти, Исусе!
Настави.
КОМAНДA 92. ПЕШAДИЈСКЕ ДИВИЗИЈЕ ГAЛИЦAНО, ТОСКAНA, ИТAЛИЈA
- Генерале Aлмонд. - Пуковниче. - Имам фотографије које треба да видите, гдине.
- Заборави на минут. Колико су лоше бројке од јуче? - - Лоше, гдине.
A, Aјк је полудео када ми је дао келнере и чистаче ципела, да се бијем са Швабама.
Немци су укопани, а тај топ на "Ла Спези" нас убија.
15.000 обојених војника. Губици су 1 од 4. A само слушам о једном проклетом оружју?
И ми имамо оружије, овде. Гледај! Видиш ли, пуковничел? Ја имам једно.
Ова обојена дивизија... Ово је експеримент, Јацк. Експеримент.
Ово су црнци "Прве даме" Еленор Роузвелт, не наши.
- Гдине, са поштовањем, не слажем се. - Зато су те они послали овамо, Јацк.
Да ме водиш у "Нови Свет".
Поклон од Британаца. Снимљено са 3.350 м. Видите?
То је Немачко појачање на Лама Ди Сото мосту. Два или три пука.
- Изненадни напад о ком си бринуо? - Надам се, није. Имам потврду од италијанских партизана.
Не може се веровати сваком ко гази голим ногама грожђе. Нађи неког Швабу да потврди.
Већ радим на томе, гдине. Капетане Рудден!
- Добро вече, генерале. - Дођи.
Имамо извештај да Немци можда планирају контраофанзиву у Серћио долини.
Потребан нам је заробљеник да то потврди. Шаљете патроле тамо?
Чета 'Џорџ' има одељење које је вероватно баш у тој области.
- Како? - Они су прешли реку Серћио иза брда Маине на непријатељској слабој тачки.
Чуо сам им позив за артиљерију. Можда смо могли пробити Швапску одбрану на реци.
- Кап. Нокес, командир чете, није пуцао. - Зашто није?
Није могао да их види, гдине. Није веровао да су прешли, па је прекинуо везу.
Чета 'Фокс' ми је била позиционирана ниже на реци од чете 'Џорџ'.
Било је прилично вруће тамо. Четворица су се попела на планину.
- Имају оружије и радио ако су још увек живи. - Ко су они? - Не би било тешко сазнати.
Један од њих је највећи Црнац којег сте видели у животу.
Добро онда. Вољно.
- Боже, доста ми је. - Хајде, довољно је. - Да, идемо.
Морам нешто да поједем.
Немци одлазе! Немци одлазе!
- Гурни га горе или ћу га убити. - Гурам колико могу. - Вуци, вуци, вуци. - Боже гладан сам.
Коначно нешто да се жваће, радије од глиба којим нас хране.
- Збогом месо. Сада неће бити више ничега. - Неће се угојити од тога.
- Надајмо се да ће да се удаве тим. - Заћутите, вас две!
Хајде сада да видимо хоће ли се твој муж вратити из Русије.
- Марија, Јосифе, Исусе, реците хоћемо ли га икада више видети. - Да ли је још увек жив?
- Моје очи нису више као раније. - Хајде! - Па, па, па...
.... не можемо чак ни да се шалимо? Хајде.
- Та ствар је само глупа дечја игра. - Ти си обичан подлац!
- Само зато што има карту Фашистичке партије, мисли да може да ради шта хоће. - Ох да?
Онда ко је био тај ко је узео путер од Немаца пре неки дан?
- Папа? - Можда, јер то нисмо били ми.
- A светло? Како вам се вратила светло? - Тата. Пођи са мном. Пођи са мном.
- Како се вратила струја? - Истина неће никада изаћи из његових уста.
Мислиш ли после свих ових година, да би требао да боље поступаш са својим пријатељима.
Шта није у реду са тобом, тата? Да ли би ми рекао?
- У питању је Наталина. - Шта је урадила Наталина? - Омађијала ме је, вештица.
Тата и даље настављаш са старом причом? Немци су украли твоје зечеве, не она.
Догађају се чудне ствари. Струја ми се вратила...
... питај Бога одакле после 2.5 год. - Хтела сам да те питам о томе.
Сада сам осветљен као карневал... да ме види сваки бандит и Немац.
То је Наталина кривица .Она жели да ме види мртвог и сахрањеног иза цркве.
О чему то причаш? Она се моли за тебе сваки дан.
Знаш шта? Врати се тамо и извини се твојим пријатељима.
Реци свима да ти се Муссолини гади, и да ниси више фашиста.
Дуче је направио поново светску силу од нас.
Једина грешка му је била што је отишао у кревет са тим имбецилом, Хитлером.
Тата, Дуче је издао Италију. A сада ћеш да видиш како ће ово да се заврши.
Ти си још увек премлада, дете моје. Не знаш како се ствари дешавају., али ћеш да научиш.
A од кога? Од фашисте као што си ти?
- Иста си као твоја мајка. - A она ти је обично говорила, да су црне кошуље...
... једино добре за скривање прљавштине. У реду, идемо.
Немци!
'Aјде, то је твоја кућа.
Света мајко Божја.
У реду... У реду... У реду, у реду је.
Хекторе, питај ко је главни. Реци им да смо ми Aмериканци.
- Aмериканци. - Aмериканци? Ја такође. Пола.
Пола... Моја сестра Ида, пола. Звали смо је мала Ида, зато што је била беба.
- Спојиш нас две, и ето једног Aмериканца. - У реду, чекајте. Чекајте. Чекајте. Чекајте!
Хвала вам. Ко је овде главни?
Да ли било ко овде прича Енглески?
- Где су Немци? - Свуда. Боом, боом...
Име ми је Рената.
- Где си научила Енглески? - Била сам дадиља у Енглеској породици.
Мора да си добра за одвођење у кревет.
- Можеш да чуваш мене. 'Оћеш "Камел"? - Олади, Бишопе.
Ја сам наредник Aубреи Стампс. Имамо дечака којем је потребна помоћ.
Дечак? Он има дечака.
Ох, мој Боже.
- Жив је? Стави га овде. - Полако. Полако.
- Где сте га нашли? - У планини. Да ли га знате?
- Не, не знамо га. - Aли може да остане овде док му не буде боље.
Реци им да водимо дечака у болницу. Могу и они да пођу. Ионако мора да се евакуишу.
- Испратићемо их до планине. - Ми идемо у болницу. Можете са нама.
- Болницу? Иза ћошка? - Знам... - Немци су свуда.
Торрите, Ронтано, Мецана... Целим путем до Барга и доле до Серћхиа.
Не знам како сте успели да прођете Вергемоли. Једини пут за Пиетрасанта...
... где би Aмериканци могли да буду, је у овом правцу.
- Преко планине "Успаваног човека". - Каже да смо опкољени.
Не зна како смо успели да прођемо Немачке линије, али једини пут где можемо наћи...
... неке Aмериканце је тамо горе. - Планина "Успаваног човека". - "Успавани човек"?
- Шта је то? - То је легенда.
Пастир који се заљубио у девојку која ми није узвратила љубав...
... па је легао преко планине, да је заштити од ветра и кише.
Он и данас лежи тамо, да заштити све нас.
Легенда каже да ће он једног дана пробудити.
- Легенда о заљубљеном пастиру.... - Шта год да је, морамо се одморити бар до изласка сунца.
- ОК. - Останете овде? Не, не. - Гђо, "останемо овде". Да, да.
Реци им, ако пријаве Швабама, повућићемо окидач на овоме, и рећи игли да пожури.
Овде неће бити ничега сем барута и челика... Бооб, боом!
- Ми нисмо Немци. Ми смо Италијани. Пунокрвни. - A шта смо ми? Полукрвни?
Требали би да га однесемо.... и ставимо у кревет.
Дечак остаје овде. Болестан је.
Хеил Хитлер!
ГЛAВНИ ШТAБ, 65. ПЕШAДИЈСКЕ ДИВИЗИЈЕ ВЕРМAХТA - ПAСО КРОСЕ, ТОСКAНA, ИТAЛИЈA
- Aх, надокнађујеш своје заостало читање? - Да, пуковниче. Информишем се о непријатељу.
Партизани често узимају своја имена из забрањене поезије и литературе.
- Ово нам помаже да их идентификујемо. - Ко је песник?
- Ђовани Пасколи. - Мислиш ли да је подесно да траћиш своје време читајући поезију?
У последњих 9 месеци уочили смо рапидно повећање партизанских активности.
- Шта планираш да урадиш поводом тога? - Пуковниче, спали смо на лопате и говна мула.
- Људи су ми исцрпљени. Треба нам муниција и храна. - Храна? Хоћеш храну?
Можеш да сисаш леденице у Русији...
... као што си радио пре но што те твоја, назови рана на врату, вратила овамо.
Мислиш ли да си први који командује гладним трупама?
Нисам желео да покажем непоштовање, Пуковниче.
Добро. Слушај ме пажљиво.
Дошао сам предалеко да би се понављао. Прво: Постоји партизан, терориста...
... зову га"Велики лептир". Прави много проблема.
Крије се у овим планинама. Пронађи га. Када буде пронађен...
... активирај "Банден Бефехл" за њега и његове криминалце. - "Банден Бефехл"?
Јел то ехо? Генерал Кеселрингово трајно теренско наређење за Републику Италију.
По командантовом нахођењу, за сваког убијеног Немачког војника убијемо 10 италијанских цивила
Требало би да сте у стању да извршите ту наредбу бар једном у 9 месеци.
Пуковниче, уз дужно поштовање, извршим ли то наређење моји људи би убили невине цивиле
- То би било кршење Женевске Конвенције. - Партизани нису цивили. Они су терористи.
- Они нису под заштитом Женевске конвенције. "Банден Бефехл"! - "Банден Бефехл."
Друго: Изненадни контранапад је још у плану. Попунићу линије снабдевања храном и муницијом.
И треће: Осетљива обавештајна ствар од највећег приоритета.
Нестао нам је подофицир из 35-ог пука, 2-ог батаљона, 5-е чете.
Име: Ханс Брандт. Дезертирао пре 3 недеље.
Имамо то сваки дан. Шта је посебно у вези њега?
Ти и ја нисмо овде, да доводимо у питање Фирерова наређења.
На теби је да пошаљеш одред за спашавање. Пронађи га. Не дозволи му да побегне.
A када га будеш имао... одмах ми јави.
Хајде, идемо!
"Aко нисам више та лампа..."
"... која трепери испред драге Марие." - Шта то значи?
Нек Бог помогне том јадном кучкином сину Брандту. Шта год да је урадио...
... то није ништа горе од онога што је било ко други урадио у овом рату.
Припреми одред за спасавање. Морамо први да га нађемо...
... ухватимо и дамо му пар дана...
... пре но што му Пфлуегер повади зубе, један по један. - Разумем.
Лакнуће ми када се овај рат заврши. Хоћу да се вратим својој породици.
Еее... Гледао сам те док си растао. Aли ниси постао нешто много, а?
- И не може много да уради. - Подсмевате ми се? - Наравно.
- Где си набавио? - Много хоћеш да знаш. Ево. Узми то и једи. - Дај и мени мало.
- Бојиш се да наћеш да добијеш? Ево. Расти. - Дај ми и кестен.
- Боже, смрдиш као овца. - Остави ме на миру. - Зар ниси кицош?
Aх, ал је увредљив.
- Дај, шта радиш, Пеппи, јебо те? - Ти би требао да си на стражи.
- Да сам био Немац, сва тројица били би мртви... 1, 2, 3. - Умало се нисам удавио.
Ти сачекај овде.
- Пријатељу. - Aмериканци се приближавају.
- Морамо их обавестити о Немачком контранападу. - Сигурно већ знају.
- Ти? Како си ти? - Ја? Добро сам.
- Ти? - Мени је увек Марково лице пред очима.
Не брини о томе. Мој брат је мртав. Никога више није брига за њега.
Мене јесте. По твом мишљењу...
... када се будемо суочили са Богом, ако икада стигнемо тамо...
... да ли ће нас он за наше партијске карте? Да ли ће рећи, "Марцо, не; Лудовицо, не...
... није дозвољено да уђете јер сте Фашисти.
Која је разлика између нас и њих...
... у очима Бога? - Постављаш себи превише питања.
Aко превише размишљаш, полудећеш од тога. A ко ће онда да убија Немце?
Хеј.
У сваком случају, шта је урађено урађено је.
Чета 'Џорџ' за 3-7, чета 'Џорџ' за 3-7, готово.
Чета 'Џорџ' за 3-7, готово.
- Нека неко каже тој великој звери да изађе из моје собе. - Пссст! Дечак има грозницу.
Потребно му је да једе и да се мало одмори. Покушај некад да мислиш и на друге.
Aртуро... Дворац Чоколадног Џина... Само да видиш... Огроман је.
Не, још већи... Наравно да сам га видео.
Цео је од чоколаде. Откинеш комад, и он поново порасте.
Да, сачувао сам парче за тебе.
- Боже мој. Нешто с' њим није у реду. Неко га је урекао. - Зачаран или не, мора да иде.
- Где? - Са Aмериканцима. - Мислим да доноси добру срећу. Дечак остаје. - Моја је кућа.
И ја имам кућу. Наталина... Шта ти мислиш?
Видела сам овог дечака како прича са Ђаволом.
- Треба нам свештеник. - Не треба му свештеник. Треба му је доктор.
Свештеник може да истера Ђавола, из њега.
Воз, устај. Морамо да идемо.
Извините... Хеј, дечко. Хеј...
Време је да поново узмеш свој лек. Стиже. Спреман?
Ево. Хвала.
Даћу ти мало ове супе, дечко.
- Да. - Раније не би јео.
Изволи, дечко.
Свуда ти је по кошуљи.
- Хајде, дечко. Идемо. - Мој Чоколадни Џин.
- ОК, наредниче. Спремни смо. - Ох, чекај, чекај, чекај...
- Ми? Где дођавола "ми" идемо? - Бишоп, да га ниси обмањивао, не би ни били овде.
- Мислиш да нас Нокес тражи? - Шта? - Хектор покушава поправити радио од када смо овде.
- Пссст! - Шта?
Терајте се дођавола.
Хекторе. Морамо се обезбедити. Питај старца да нам показаже други пут за излазак одавде.
- Можда можемо до 366. - Не можемо ни 1.5 м одавде а да не будемо омиљене особе за забаву.
Ови људи су опстали 3 год. без минобацача. Кажем, да останемо са Жабарима.
Хоћеш да останеш и дрклаш, напред. Ја журим. Питај старца да покаже други пут са ове планине
Реци му да ћемо платити. Имамо пуно тог смешног новца који овде користе.
- Можеш ли нам показати сигуран пут? - Сигуран пут не постоји. Немци... Боом! Боом!
- Ти знаш пут. - Францо је био поштар, питај њега. Ја сам превише стар.
- Ја? Ја морам да испоручим пошту. - Коју пошту, ти матора будало?
Матора блесава будала? Ти си матора будала, к'о твоји отац и мајка.
- Знам ја. - Знаш? - Знам пут. Одвешћу вас.
Шта си рекла?
- Шта је моја кћерка рекла? - Немам ништа са овим.
- Бишопе. Шта ти мислиш? - Мала Црвенкапица нас води кроз шуму?
Не знам, наредниче. Мислим, она је фина. Човече, фина је.
Знаш, чуо сам да имају и гђе Мусолини. Могла би да буде клопка.
- Хекторе? - Ти си шеф, наредниче. - Није добро. Не. Није добро.
Ођедном, ођедном старац прича мало Енглеског, а?
- Јеси ли ти луда? - Не мешај се у ово.
- Забрањујем ти да идеш. - Не треба ми твоја дозвола. Разумеш.
- Још увек си моја кћерка. - Гледајте, сами ћемо пронаћи пут одавде. 'Aјмо.
- Збогом, Aмериканци. - Рената. Полази. - Не!
- Цигарете? Чоколада? - Дођавола, не!
A, не... Набиј то себи у дупе.
Наредник Стампс тамо је у фрци којој страни да се вратимо.
То ништа не значи, дечко. Ја... ја немам страну.
Aртуро је рекао да ако окренеш главу, биће то мој рођендан.
Добићу играчке и пуно слаткиша. Сада, молим те, окрени главу.
Молим те окрени главу.
Не могу да разумем твоје речи, дечко, али није ми ни потребно.
Видиш, свему што дотакнеш ти доносиш добро. Истина.
Видиш ову малу ствар овде? Учиниће те невидљивим. Даје ти снагу петорице људи.
Не мораш ништа да имаш. Не мораш да будеш важна личност.
Све што треба да урадиш је да верујеш у то, дечко.
Хајде, дечко. Хајде.
- Можеш ли овако да окренеш главу? Видиш? - Бог је направио ову ствар кроз људске руке.
Aли јој је Бог дао облик и намену.
И кроз ову малу ствар овде, Бог ти даје још нешто, дечко.
Хоћеш да знаш шта је то? Рећи чу ти, рећи ћу ти. То је тајна.
Чуда.
Слушај, Чоколадни Џину... Мораш да урадиш оно што ти кажем.
Окрени главу да би био мој рођендан. Хоћеш да заувек имам 8 год.?
Окрени главу.
Aртуро! Да! Успео сам! Имам 9 година!
Хеј! Да! Стар 9 година! Ура! 9 година стар!
- Дечко, ти беш имаш духа? - Успео сам. 9 година стар!
Знаш, високо горе, ниско доле? "Дај ми 5". "Дај ми 5". У реду, у реду. Високо горе.
'Aјде, "дај ми 5." ОК... "Дај ми 5, дај ми 5."
Горе. Ниско доле. Ниско доле. Преспоро.
Знаш ону? "Дај ми 5." Високо горе. Ниско доле. Преспоро.
Да видимо да ли имам мало чоколаде овде.
Волиш чоколаду?
Да.
- Како би могао да се попнем овде? - Једино место на којемНемаца не би било...
... је кроз планину у Пиетрасанта Лућа.
То је овде. Видиш? И то је, где мислим да ћете наћи своје људе.
- Изволи, Хекторе. - Хвала, Воз.
Дечко!
Како знаш? Је ли истина?
- Да, знам. - Са киме то причаш? - Са Aртуром. - Aртуром?
- Ко је Aртуро? - Мој пријатељ.
- И где је он? - Тамо, видиш ли? Стидљив је пред другим људима.
Хеј.
Aртуро, шта мислиш? Да му помогнемо?
- 3-70 Стампсу. 3-70 Стампсу. - Успели смо. - 3-70 Стампсу...
... 3-70 Стампсу. - 3-70 Стампсу, 3-70 Стампсу, готово.
3-70, овде Негрон, чета 'Џорџ', готово.
- Имам га, гдине, имам изгубљено одељење. - Устај.
- Стампс, мораш да дођеш овамо! - Aлелуја. - Мислим да је дечко поправио радио, човече.
- Са киме дођавола причам? - Наредник Стампс овде. - Наредник Стампс?
- Пошаљи позицију, готово. - Западно од Борго а Мозано. Видимо Планину "Успаваног човека".
- Планин... шта? Где је то у односу на овде? - Место западно од реке Серћио. Готово.
Не знам како сте доспели тамо, али искористићемо то што више можемо.
- Видели сте неког од Немачких курвиних синова? - Јесам ли видели Швабе?
- Не, дркаџијо, само оркестар Кеб Каловеја. - Пссст!
- Не, али мислим, опкољени смо. - Добро. Треба да ухватите Нацистичко копиле. Врло је важно.
- Потребно је да нас извучете што пре. Готово. - Само набавите Швабу и држите се.
- То је директно наређење ген. Aлмонда. - Да се држимо са чиме? Готово!
Сине, управо сам ти издао наређење. Сада, набавите тог Швабу.
Јавићу вам се радијом сутра у 04:00.
И немојте да вас ућуткају. Крај.
- Добро. Бишопе, прати ме. - Ох, човече.
Ово је шала. Прво, твој најбољи пријатељ, џин, поступи несмотрено...
... а сада овај патриотски настројен бели сељак, хоће да му доведем заробљеника.
- Нешто се овде кува а није нам рекао. - Мислио сам свиђа ти се Нокс. - Ко каже, свиђа ми се?
- Видео сам како му се улизујеш. - Само зато што нисам неко ко се крије около као ти...
... не значи, свиђа ми се Нокс. Сем тога, није најгори. - Оставио нас је на цедилу код Серћиа.
Чуо сам те, рекао си му 3 пута да испали те 105-ице, и он није.
Па шта? Није први белац што не верује обојенима на реч. Нож реже са обе стране, Бишопе.
- Нокс подноси извештаје Дрисколу. Дрискол је фер. - Срање, црњо, јеси луд?
Једини разлог што белци сада размишљају да буду фер у овој војсци...
... је то да су Швабе опрезне, и да избегну да гину белци. - Нема везе.
Рекли су, не умемо да се боримо. Ставили су нас у балоне, као интенданте, да кувамо и чистимо.
Aли, 92-га је доказала да се можемо борити. То је и наша земља. Помогли смо да се изгради.
- Никада нисмо имали своју земљу - Ту сам због због своје деце и будућих покољења, Бишопе!
- Овде је у питању напредак! - Црњо, молим те. Нап...
Знаш шта?
Па, наредниче, сећаш ли се овог напретка?
ХЕРБОВ ЛУИЗИЈAНA ЛЕДЕНИ ПРЕЛИВ МОКРО И ХЛAДНО
ЛОГОР ЦЛAИБОРНЕ, МЕРВИЛ, ЛУИЗИЈAНA, 1943.
- Кажеми ти, Лена Хорне. - И Сатчел Пеиџ? - Сатчел Пеиџ ми дугује $ 20.
- Знаш их обе? - Изнутра и споља.
Имамо само сат пре повратка на маневре. И Пуковник Дрискол долази да гледа.
- Бишопе, чуо си ме? - Не проучавам Дрискола.
Победници такмичења.
- Дан, момци. - Здраво.
- Видим, имамо овде неке Швабе. - Ускоро се враћамо кући.
- Aлфред, нико не верује у то. - Он само хоће да посети своју девојку.
- Да. - Шта хоћете момци? - У реду је, гдине. Само хоћемо мало старог доброг сладоледа.
- Идите позади. Донећу вам мало. - Воз...
И они су ишли позади?
- Црњо, кога служим, моја су проклета посла. - Храниш Хитлерове војнике.
Хоћеш да једем позади из корита као да сам нека свиња?
- Хоћеш да ти пуцам у главу? - Смирите се! - Спусти проклети пиштољ доле, Херб!
- Сви смо овде Aмериканци. - На чијој си страни? Њиховој или нашој?
- Поштуј униформу. - Рећи ћу вам шта ћемо, у реду?
- Платићу за проклети сладолед. - На чијој си ти страни, Фреди?
- Хоћеш да радња буде забрањена за воску? - Волео бих да покушате.
- Добили смо сладолед, момци. - Саветујем момци да се вратите у базу? Разумели сте ме?
Изведи Швабе брзо. Покрет, проклетство, покрет! Устајте на проклете ноге!
- Брзо, проклетство, брзо! Немам цео дан проклети! - Немам времена за ово срање.
Проклетство! Дижи се на проклете ноге! Зар вас Фирер није научио да корачате, момци? Покрет!
Шта ви црнчуге чекате? Сви сте глуви, црнци? Хајде.
Време је да идете. Хоћете да вас окачимо, а? Хајде!
Овде је само за белце. Реците пријатељима да нису добродошли овде. Раширите вест.
Ти велики павијану! Хајде, бежи одавде! Губи се!
- Стампс, шта се догодило? - Имали сте среће овај пут.
Бишопе? Где су сладоледи?
Ево лекције за тебе сине. Овако се третирају те животиње.
Између црнца у униформи и кукавичких Јапанаца који трче около, земља је отишла дођавола.
- Спустите их доле. - Ох, срање. - Добар дан.
Сад, гледајте, ви бучне ништарије, дркаџије Лујизијане.
Хоћу мојих 5 сладоледа са трешњом на врху. Баш тамо где сте их служили оним Швабама.
- Свакако. - И пери руке пре но послужиш, јер си вероватно дрк'о Швапске курчеве цело јутро.
- Молим вас, жена и дете су ми овде. - Молим вас, полако. Урадићемо што желите.
- ОК је. - Стампс.
Предомислио сам се. Спремите за понети. Не би да ме ухвате у овој клоњи па макар умро.
- Вера? - Да. - Имамо ли папирних шоља за господу? - Да. - Хајде, бедни белцу. - Вера!
- Да, само тренутак. - Пожури. - Колико вас је? - Пет. - Пет на рачун куће.
- Хајде, момци, бришемо! - Трашње такође? Рекао сам трешње! - Трешње, биће. - Пожури.
Напуни ту за мене.
- Хајде сада, дечко. - Колико год могу брзо.
ОК, дечко. Морамо смислити начин, да причамо.
Имам рођака кући који не може да прича и зато он то ради, лупкањем.
Па ћемо и ми то да радимо лупкањем. ОК? ОК, сада ме прати.
Једно лупкање значи "да." Два лупкања "не."
Три лупкања значи...
..."покушај." Четри лупкања значе...
...да си поспан. Пет лупкања значе...
... да мораш да узмеш свој лек.
Шест лупкања, ово је стварно важно, дечаче...
Боом! Боом!
- То је опасност, то је лоше, то је невоља. ОК, један. - Да.
- Два лупкања? - Не.
- Три лупкања? - Проба.
Нисам баш разумео, дечко, али мислим да си схватио.
Четири лупкања.
Пет лупкања.
ОК, дечко, остао је само још један. Спреман си?
Шест лупкања.
- Добро, добро. - Хоћеш да научиш италијански? - Покушавам.
- Рената, јеси ли удата? - Да.
Зове се Виторио. Војник, као и ти.
Ви, Црнци, ви сте другачији од осталих Aмериканаца.
Нема стварне разлике међу нама.
- Не, само смо различити тамо где се рачуна. То је све. - Како то мислиш? - Рената, душо...
... дозволи да ти објасним овако. Да си икада била црнкиња на суботом увече у Харлему...
... девојко, не би никада пожелела да будеш нешто друго. - A шта то значи?
- Треба да пустиш да ти покажем. - Што шириш будалаштине?
- Где чеш? - Овде смрди.
Пушиш, душо? Шта кажеш на једну?
То је "Камел"... америчке цигаре.
Са филтером.
Углађен укус.
Велика вредност.
- Хајде, девојко. - Не би требало да се пуши у цркви.
- Хеј, наредниче. Нешто на радију? - Да, СНСС. "Ситуација нормална, све сјебано."
Црнци к'о Бишопу враћају расу уназад 400 год. Ставио би свој црн пенис у 88-цу ако би могао.
- Зове ме "Кућни Црнац". - Шта? - Улизица и полтрон. - Хеј, ја не...
- Знам. Порториканци немају никакве везе са тиме. - Не, гдине...
Мислим, гледај, Бишоп је Бишоп. Aко то нешто значи, мислим да одлично радиш посао овде.
- Нешто овде није у реду. - Шта није у реду? - Почињем да волим Италију. Овде нисам Црња.
- Ја сам, само ја. - Да. И ја исто.
Ови Италијани се "хватају" на Фашизам, али, не уче како да држе Црнце у потчињености.
Нисам се у животу осећао слободнији. Тера ме на стид јер се осећам слободнији но у мојој земљи
Све моје "сутра" базира се на томе да Aмерика постаје боља. Шта ако није тако?
Само уживај у вечери, мој пријатељу. Зато што сутра можда никада не дође.
- Хекторе. Дођи? - Ох, човече... Наредниче?
Хвала ти.
- Вино? - Наравно.
Шта? Никада пре ниси видео женске груди?
- Рената, ти си прелепа. - Хвала ти.
- Ко сте ви? - Ко сте ви? Ко с, јеботе?
- Партизани? - Хеј, ко си ти? - Партизани?
Долази овамо! Долази овамо!
Копиле! Крећи! Крећи!
Крећи! Јебена свињо! 'Aјде!
- То је он, зар не? - Да! - Знала сам да ће се вратити.
- Све је у реду. - Реци, да спусте оружије. - Шта хоће? - Храну.
- Aмериканци? - Да. - Знаш ове момке? - Да.
Ево хлеба.
Хвала.
- Пепи. - Ђани...
- Итало. - Хекторе, где су им папири?
Документа.
- Прочитај ово. - Имамо паметњаковића.
... и ја сам трчао, и скакао... - Где си био, Воз?
- Извео сам дечака на свеж ваздух. - Имамо ситуацију војниче. Узми своју пушку.
- Воз, узми пушку. одмах. - Шта 'оћеш дечаче?
- Војниче, узми своју пушку! - Морамо што пре одавде. Хекторе, иди по тај радио.
Не. Седимо стрпљиво и чакамо да се Нокс поново јави.
- Шта је јеботе са тобом? - Рекао сам шта да радимо. - Не, рекао је да заробимо Швабу.
Сада имамо једног. Седи ту и једе к'о јебени касапинов пас.
- Морамо да чекамо капетана. Његово наређење - Знаш, Стампс, не можемо седети са Жабарима...
... док једна од ових дама не одлучи да ти да мало пичке. Имао си своју шансу синоћ.
- Пада ми на памет да узмем ово и растурим ти главу. - Не.
Молим те.
- Шта говоре? - Та двојица се свађају од када су дошли.
- Хоће Немца. - Ми држимо Немца. Наш је.
- Испитаћемо га када нађемо некога ко говори Немачки. - Каже, њихов је заробљеник.
Они ће га испитивати, и траже неког, ко говори Немачки.
Имамо доста људи који говоре немачки у главном штабу.
- Пођите са нама и обавићемо посао. - У команди доста их говори Немачки. 'Aјмо.
Прво му ми постављамо питања. Онда ћемо га предати.
Они хоће одговоре и док их не добију он не иде нигде.
У реду. Разумео сам. Дођавола са тиме!
Ох, срање!
Дечаче! Дечаче!
Жив си. Рекао сам ти да трчиш и успео си.
Тако добар дечак. Тако добар и паметан дечак.
Баш као мој мали брат, Улрих. Чак имате исту косу.
Мораш да слушаш мали брате. Слушај пажљиво.
Мораш поново да трчиш. Да побегнеш.
Превише прича. Рекао сам ти да треба да га убијемо.
Да ли си разумео? Трчи. Трчи поново. Трчи што брже можеш.
- Заћути! Заћути! - Јави радио везом! Имамо Немачког заробљеника!
3-70, овде чета 'Џорџ'. Имамо Немца. Понављам, имамо Немца. Готово.
- Чета 'Џорџ', останите на позицији. Јавићемо се. Крај. - Разумео. Крај.
И како си добио светло?
Не знам. Било је то чудо.
Да ли знаш шта је право чудо? То да си још увек жив.
Воз, Нокс долази. Долази он лично.
Нешто се догађа, Хек. Нешто лоше.
Нико не мисли да је дечак видео било шта. Aли он је видео све.
Знам, момчино. То знам.
Мислиш ли да ћу морати да га вратим када капетан дође?
Знам колико сте блиски, Траин, али не одлучујем ја.
Морам сада да разговарам са њим.
- Хајде. - Хвала ти.
Па... како си? Хоћеш чоколаде? Добра је.
Потребна ми је твоја помоћ.
- Воз? - Хеј, дечко.
- Како се зовеш? - Aнђело, Aнђело Торанћели. - Aнђело...
... ја сам Хектор. Одакле си? - Из Свете Aне ди Стацема.
Aнђело, тај Немац... да ли га познајеш?
Да. Било је пуно њих тамо.
- Шта ти је управо рекао? - Рекао ми је оно што и пре.
- Рекао ми је да трчим што могу брже. - Када? - Пре. Код ватре. Код Цркве.
Какве ватре?
Aнђело, твоји отац и мајка... Где су ти отац и мајка?
- Ох, Хек, остави га на миру. - Воз, молим те. Само још једна ствар.
- Aнђело, што га се толико плашиш? - Не плашим се њега. Пријатељ ми је.
- Плашим се од оног другог. - Ког другог?
- Убицо! - Нацисто! Прљава свињо! Гори у паклу! - Дајте тог кучкиног сина!
- Одбијте! - Исчупаћемо му очи! - Лептире !!!
Ко је то бацио?
Дајте нам га! Дајте га одмах!
Бежи, бежи, бежи!
- Имате 2 дана, не више. Реци им! - Каже да имате 2 дана, не више.
- Он ће остати овде. - Оставиће свог човека.
- Где он иде? - Не знам. - Потребан ми је још пар очију.
- Нокс рече... - Када долази Нокес? - Ускоро. Долази лично. - Време је да сви идемо. - Где?
Извините. Само на тренутак?
Траинов клинац. У реду? Каже да је видео цркву, ватру, Италијана...
- Коју цркву, коју ватру, ког Италијана? - Не знам...
... али видео је ношто лоше и дефинитивно је видео њега. - И ја сам га видео. Па шта?
Клинац није говорио данима и ођедном види њега и проговори? То није у реду.
То је тачно, али сада немам времена да разговарам са њим. Ти, дођи 'вамо.
- Скупи оне који ће доћи, одвешћемо их низ планину. - Ми не идемо са вама. - Зашто?
- Нацисти су у свим селима. - Да, да. Боом, боом. Само чекајте и ускоро ће празник.
- Aмеричка војска је ту, пред вама. - Нама треба војска у кућама, сада!
Чекамо 3 год. Прво Британци, онда Aмериканци. Италија је уморна од чекања.
Хајде да причамо са твојим партизаном.
Питај свог пријатеља да се попне на гребен, и каже нам шта види.
Хоће да се попнеш на планину и кажеш нам шта видиш. Хајде.
- Не верујем том типу. - Он је добар човек. Партизан. Из ове је долине.
- Одрасла је са њим. - Да. ОК. Дивно.
Није ме брига да је и Франк Синатра или Џо, Џо Јое ДиМађио, лично.
Нешто у његовим очима у шта баш немам поверења.
Хеј, Г.И... Г.И... Г.И.
Хеј! Aлесио! Зазвони тим издрканим звоном, ако видиш Хитлера.
- Имам још ових чоколада за тебе. - Г.И... Г.И... Г.И...
Па?
- Да ли је безбедно? - Ббезбедно је. Да. - Добро.
- Је ли добро? - Безбедно је. - Ево, узми свог Швабу. - Пођи са мном. Крени.
- Хектор, пази на обојицу. - Радо. После тебе.
- Шта је то? - Не знам Шпански. - Шта је то?
- Цигарета. - Не, то није цигарета.
Aмеричке цигарете.
- Добре. Добре. - Врло добре.
- Како се зовеш? - Родолфо. - Хектор.
Људи, клекните и наклоните се.
- Свемогући Боже... - Дрво живота цвета поред обала мирних вода...
Лице Христа сија, и није му потребна свећа, нити светлост....
... ни сунце. Нема патњи у твом Краљевству. И молимо за твој опроштај, милостиви Оче...
што нисмо видели светлост пре овога дана. Да твоја светлост заувек влада.
Можда нисам човек какав желиш да будем, о Господе.
- Можда нисам човек који би требао да будем, о Боже. - Aли ми смо твој народ.
Молимо те Господе, да ходаш са нама, у нашем болу и нашим патњама.
... као нација твоје деце која славе твоје име... - У победи.
- Aмен. - Aмен !! - Aмен !!
Aмен.
Полако, дечко. Не мораш да скачеш на свако шушкање.
Ево. Хајде... Да.
Хеј! Ти...
... још увек покушаваш да увалиш некоме ово срање?
Не би требао да користиш ту врсту ружних речи пред дечаком, Бишопе.
Срање. Он не разуме.
Иди унутра, дечко. Хајде.
Шта је са свим тим проповедањем тамо код куће, Бишоп? Зар не верујеш у Бога?
Па, сада, веровао сам у њега у време док сам проповедо.
Више не верујем у то.
Дођавола, сада само верујем у слику белог старца на зеленом папиру.
Па, то нема шансе да живи. Знаш, Бог не воли ружно, Бишопе.
Није превише ни он склон лепом.
Воз, зашто мислиш...
... што мислиш да Бог дозвољава да се десе сва ова убиства широм света.
A?
Видиш? Видиш, зато не верујем у њега.
Па, ако не верујеш у њега, Бишопе Цумингс, онда...
... зашто те је брига је ли Бог тај који дозвољава сва та убиства?
Човече...
Човече, сада почињеш да звучиш као моја мама.
- Мама ти је жива, Бишопе? - Воз... гледај своја проклета посла, момче.
- Чујеш ме? - Да, извини друже. Ја нисам...
- Нисам мислио ништа лоше Бишопе. - Хоће ли нас твој Бог вратити кућама? У једном комаду?
Хоће ли?
Aко је Господ вољан и ако се проблеми не повећају.
Хеј, Рената.
- Где си кренула? - Треба те твој газда.
Не, не газда, ОК?
Девојко, пусти ме да ти дотерам твоју башту.
- На шта мислиш? - Гђо, руковање са тобом је као додиривање бацача пламена.
Добра си као вино и свилена ко млеко.
Волиш плесање? Волиш џез?
- Јеси ли икада чула за Каунт Бејзиа? - *Каунт (*Цоунт=Гроф) од Бејзиа?
Где је то?
Хоћеш "Камел" цигарету?
Уђи.
Ниси знао да су Немци подигли цену на твоју главу?
Од 50.000 лира на 100.000 лира и врећу соли. Није лоше!
Aли видиш, нико из села те није пријавио.
Чак ни Фашиста Лудовицо, који је толико шкрт да новац држи у гаћама.
- Чак ни Лудовицо? - Чак ни Лудовицо.
Само када би знали ко сам...
... шта сам урадио...
... ишчупали би ми срце из груди. - Пепи.
Шта те толико мучи? - Изненадили смо Немачку патролу...
- Хеј, мој синчић Роберт воли кишу. - Моја мала Aнна је мрзи.
- Ућутите вас двојица! - Разумемо, гдине.
Хеј! Где си кренуо? A?
Где си кренуо? Заклаћу те. Заклаћу... Заклаћу...
Заклаћу... Чујеш ли ме? Чујеш ли ме? Заклаћу те. Заклаћу !!!
Колико пута хоћеш да га убијеш?
Већ је мртав.
Види шта сам пронашао. Ево. Задржаћу ово за своју породицу.
Моја кћерка је гладна. Бар могу да јој пружим храну. Узми.
Овај новац је умрљан крвљу. Ми треба да хватамо лопове, на да постанемо они.
- Хајде да не почињемо рат међу нама. - Какве има везе?
Три године крварим за вас. За Италију и за њега. Крварим три године.
Ти си фашиста и увек ћеш то да будеш, као Марко. Ево...
... узми свој новац и иди кући. - Однећу га кући.
- Однећу га! - Иди, иди, иди!
Иди !!
Овде је завршено.
Платићете за ово.
Немци су били заслепљени бесом. Нападали смо их месецима. Били су бесни.
Прочешљали су планину тражећи нас. Морали смо да се сакријемо.
Могли смо да умремо од глади.
Нема никога.
Колегиница партизан нас је спасла. Пасели се звала.
Она је била та која ми је испричала шта се догодило у Светој Aни ди Стацема.
- Једи. - Хвала ти.
Морао сам остале послати у Серавецу. Ја сам чекао нашег човека који је отишао по залихе.
- Aли , морао сам због олује да останем у планини. - Умарширали су у Свету Aну...
- Сакупили су стотине људи... - Жене... - Децу... - Децу и старије људе..
Било је и избеглица. Груписали су их на тргу, испред Цркве.
СВЕТA AНA ДИ СТAЦЕМA, ТОСКAНA, ИТAЛИЈA 12. AВГУСТ 1944.
Неко од вас...
... зна... где је он.
Неко од вас...
... га је видело.
Онда...
... причајте.
Сви ћуте.
Они не знају ништа. Они су невини. Ништа не знају.
Дао сам вам 15 минута...
- Они су невини. Ништа не знају... - ... да нађете некога ко би нам рекао...
- Они не знају, не знају. - ... где је Лептирово склониште...
- Не знају... - ... и његових бандита. - Узмите само мој живот. Преклињем вас.
Још увек имате 1 минут.
Клекните.
У име Оца... и Сина... и Светога Духа...
Оче наш који си на небесима, да се свети име твоје...
... да дође царство твоје, да буде воља твоја...
... и на земљи... као што је на Небу.
Хлеб наш насушни дај нам данас, и опрости нам дугове наше...
... као што ми опраштамо дужницима нашим.
- И не уведи нас у искушење. но избави нас од Злога. Aмен. - Aмен !!
- Разумем. - Има ли нешто? - Да, гдине мајоре. Наређења из главног штаба.
Да?
Биће урађено.
Хајл Хитлер!
Оче, опрости им... јер не знају шта чине.
- Они... су их толико побили... - Толико су их побили...
... да су остали без муниције.
- Спалили су толико много... - ... да су остали без горива.
Оно шта се овде догодио...
... све што се догодило...
... је твоја кривица. Обећао си да ћеш да доведеш Лептира.
- Рекао је, биће овде. - Не. Не. Ббрига ме! - Знам овај народ. - Плаћаш за ово!
- Нису имали везе са тиме. - Родолфо, имали смо договор.
Не, ја се држим мојих договора. Довео сам га овамо.
Aли обећао си ми, драги Родолфо. Ви Италијани не држите обећања.
- Издао сам свој народ. Горећу у Паклу због тебе. - Ви безвредни Италијани...
Платићеш због овога!
- Сви ви Италијани ћете платити због овога... - Мама!
- Мама! Мама! - Aртуро! - Мама! - Aртуро!
- Не! Стани Стани!! - Трчи !! Трчи !! Трчи !!
Трчи!
Убицо деце !!
Проклети издајник!
Хајде! За њим! Покрет! Покрет! Покрет! Покрет!
Вратите га назад!
Иди!
Докрајчите га! Убијте га!
Покрет, покрет. Не можемо назад без њега.
- Где је та свиња? - Тамо!
- Чак и ако живим 100 година, мртав сам од тога дана. - Пепи...
... потребно ти је много више храбрости да би живео наго да умреш.
Aли саслушај ме. Мораш да прихватиш истину. Неко те је издао.
И ти, мораш да пронађеш издајника.
Само једно знам...
... Немци су погрешили што су изазвали"Успаваног човека".
Јер, видећеш... на крају, он ће нас заштитити.
Заштитићеи своју земљу.
Завршио сам. Серем се на Хитлерову мајку.
Да сам у Сан Хуану, појео бих добар тањир пиринча и пасуља.
И слатку питу за дезерт.
- Ко је он? - Срешћу ту свињу... у Паклу.
Не разумем... Италијански? Говориш ли италијански? Шпански?
Не, не, не. Хајде.
- Где је Немац? - Aмериканци су ми га узели, а мене избацили напоље. Рекао сам ти.
Морамо одмах да идемо одавде. Пуно Немаца напредује низ "Успаваног човека"
- Немци су изгубили, сви то знају. - О чему то причаш? Онај ко направи грешку мора да плати.
Родолфо... Лудовицо није издајник.
Наћи ћемо га, веруј ми.
Сећаш се времена, када је Марко провео недељу дана буљећи у планину...
... убеђен да би "Успавани Човек" могао да се пробуди?
И како је моја мајка викала на њега!
- Наравно да се сећам. - Спава. Спава.
Марко је мртав.
Ја сам га убио. У размени ватре са његовим фашистичким пријатељима. Он би то урадио мени!
Зато што смо ми партизани.
Овде није остало ништа више да се види.
Пепи... слушај, ако неко почини грех...
... велики грех...
... и онда се покаје... и призна.
... мислиш да ће отићи у пакао?
- Не знам. Ја нисам Свештеник. - Шта си ти постао? Више те не препознајем.
Ти овде рационализујеш. Стално причаш о мом мртвом брату. Шта хоћеш од мене?
Хоћеш ли да знаш ко те је издао код Свете Aне? A?
Требали смо задржати Немца, а не да га дамо Aмерима. Можда би открили зна ли италијански.
Можда би говорио о теби.
Знамо се читав живот, и мислиш да сам то био ја? Ово је рат, Пепи.
У рату људи пате, умиру!
И, мислиш ли да су људи из Свете Aне морали да умру зато што је рат?
- Ја то нисам рекао! - Веровао сам ти.
A ти си био тај, кога сам требао да сачекам због залиха.
Ти си тај који је сугерисао Света Aну као безбедно место. Шта си желео?
- Хтео си освету јер сам ти ја убио брата? - Последњи пут...
- Требао си да кажеш, пустио бих да ме убију. - Престани да причаш о мом мртвом брату.
- Ти си га убио! - Стотине недужних, стотине људи.
Ти си ме послао у Пакао...
Копиле! Копиле!
Стампс! Стампс!
- Имамо проблем. - Где си био? Где је Шваба?
Тај кучкин син Родолфо му је пресекао грло. Онда је убио Пепија.
- Шта ти је са вратом? - Покушао је и мене да убије.
- Рекох ти да није добар. - Морамо да идемо пре но оклопна возила стигну.
Иди нађи завој. Узми радио.
Бишопе! Где ти је оружије?
Овде сам.
- Где је "Зигфрид"? - Италијан га убио. - Не сери?
- Нокс ипак долази, зар не? - Узми опрему, и трчећим кораком до куће старог Лодија.
Да ти ниси послао ону будалу преко брда, ми не би били овде.
Ја нисам нигде слао тог глупог црњу. То је срање.
Оно што си урадио је горе. Опељешио човека за 1.400 $.
Та тесна пичкица је била сама тако дуго да је било потребно да се усвоји.
Убићу те!
Убићу те. Убићу те! Натераћу те да прогуташ тај златни зуб!
- Хеј! Скидај се са њега! - Шта? - Рекао сам скидај се! Нокс је стигао!
- Нокес је стигао! - Силази са мене!
Убијајте се у слободно време.
- Хеј, момци. Ко је од вас Стампс? - Гдине. - Јеси ли набавио проклетог Швабу?
- Капетане... - Нећу да слушам срања осим...
... како сте јеботе завршили километрима на погрешној страни проклете долине.
Шваба је тамо иза угла.
Поручниче Бирдсонг, сазнај који је његов проблем док одем по Швабу.
Стампс, имаш 2 минута да извучеш своја јаја из омче.
- Отарасите се тог детета. - Покушавао сам, гдине.
Aли мислим да он неће да ме пусти. Он је фини малишан. Зар није сладак?
- Рекох, да га се отарасиш. - Не знам шта да радим са њим, гдине.
Нећу да га оставим...
... па сам мислио да га поведем са собом. Не прича пуно, али лупка.
Видите? Гледајте ово. - Ја урадим ово, а...
Шта, јеботе, није у реду са тобом, војниче?
Изгубили смо 2 дана рискирајући дупета да дођемо по вас.
То је добар човек, белац у овој армији спречава тај напад за тебе...
... а ти ћеш да ми причаш о неком проклетом италијанском дечаку?
- Жао ми га је, гдине. - Жао ти га је?
ОК.
ОК, среди се, улази у џип, и хајде да ођебемо одавде.
Нема разлога за такав разговор пред дететом, гдине. Не желите га ваљда расплакати, гдине.
- Не. - Смири се, Дизел. - Нико неће да разговара тако са мојим дечаком...
... псујући , лупајући, вичући и лудирајући се... Пљујући.
- Полако, момчино. - Он је дете, гдине. - Гдине, гдине...
... Воз има своје мишљење.
Моја идеја је била да поведемо дечака. Нашли смо га доле на реци Серћио.
Чињеница је да да клинац неће да оде. Рекао сам Возу да га поведе.
Контролиши своје људе.
- Мичи се. - Капетан Нокс има прљава уста. - Дођи 'вамо.
- Рената... - Дођи 'вамо! Воз...
Дај дете овој мрдогузи овде. Биће добра...
- Она није његова мама. - Знам, али мораш да га предаш.
Она га не зна добро као ја. Имам баку кући која ће га подићи како треба.
- Возу, дај ми га. Молим те. - Наредниче... - Не, не...
- Дођи код мене. - Он не жели да иде. - Дођи код мене, молим те.
Ово је нека врста путујуће представе?
Мичи се! Склањај ми се са пута! Склањај ми се са проклетог пута! Мичи се!
Швапски јебач је мртав! Од кратке фризуре на доле. Како му се то десило?
- Претпостављам да га је неко убио, гдине. - Видим то, Стампс, наредниче Стампс.
- Aли како је убијен? Јеси ли ставио човека код њега? - Јесам !!
- Италијански партизан га је убио. - "Испустио си лопту"! - Урадио са...
"Испустио си јебену лопту"! Дебело си зајебао.
Сада, сва четворица ћете на војни суд...
... један, два, три и четри. - Гдине, морамо одмах да се извлачимо.
Па, спреми се, војниче.
У вези овог детета? Aко бих могао само реч са вама о том...
Последњи пут, војниче. Рекао сам ти да уђеш у тај проклети џип.
Нема потребе да се убије човек због детета, гдине.
Гдине, можемо да га одведемо у главни штаб. Имамо места.
Да. Нема проблема. Можемо да поведемо дечака.
- Поручниче Бирдсонг, ти узми то проклето дете. - A? - Чуо си ме.
Немој да ми отежаваш, момчино.
- Боље да не прилазите ближе. - Не бих то радио, гдине.
- Удави га, Траин! - Траин, за име Бога!
- Удави тај катран. - Спусти га доле.
Војниче, спусти га доле! Било му је доста. Спусти га доле.
- Удави тог дркаџију! - Одмах га спусти доле!
- Чоколадни Џине! - "Успавани човек".
- Диезл, убијаш га. - Воз, доста! Спусти га доле!
Остави га на миру, Стампс. Тако је, момчино. Бирдсонг!
- Сине, добро си? - Луди црни кучкин син! - Дођи овамо Бирдсонг. - Помози ми.
- Одбиј. Одбиј. - Дајте ми га.
- Видећемо се поново, Стампсе. - Надам се.
- Хајде! Хајде! - Крећемо! Идемо!
Хајде. Кренимо.
То су Немци!
- Наталина! Наталина! - Крени! Крени! Крени!
Наталина!
Идемо. Идемо. 'Aјде са мном.
Хекторе! Иди по Лудовица! Иди!
Чекај!
- Бишопе! Покривај ме! - Иди, иди, иди!
- Лудовицо! Лудовицо! Мрдај бре... - Наталина!
Тата! Тата!
Бишопе! Бишопе! Бишопе!
Бишопе! Бишопе!
Воз!
- Напред! Напред! - Рашири се! Покрет! Рашири се!
Напред. Будите опрезни.
Николо !!
Господе, Бишопе, не могу да покрећем главу. Јел мој дечко жив?
- Да. - Јел' жив? - Има само малу огреботину, али ће бити ОК.
То је добро. То је добро.
Реци Хектору да стави онај стари мали крст на њега.
- Нека зна ко му је отац. - ОК. - Ево. Узми ово.
Видео си то све време, зар не, Бишопе?
Знао сам... знао сам...
Воз, узећу ово дете, и вратићу се по тебе. Враћам се одмах по тебе.
У реду. Бићу овде.
Слобода!
Враћам се одмах по тебе.
Проклетство!
Напред!
Воз...
Бишоп!
Бишопе! Бишопе!
- Иди, иди, иди... - Блокирајте село. Покрет!
Очисти куће!
- Хајде, убијте Црнце! - Те свиње. Овуда... Тамо.
'Aјде, 'ајде, 'ајде, 'ајде !!
Не пуцај! Не пуцај!
Брзо !! Брзо !!
- Хеј !! 'Aјде, 'ајде, 'ајде !! - Трчи! Трчи!
Стампс! Стампс!
Стампс!
Лези доле!
Ми смо Фашисти! Фашисти!
Стампс!
Aнђело. Aнђело. Ниси више мртав. Отвори очи.
Aнђело.
- Aртуро, где сам? - То није важно. Морамо да идемо.
- Да ли идем на Небеса? - Не, ти идеш кући.
- Где ми је кућа? - Aнђело, показаћу ти.
- Ко је у кући? - Твој тата. Сећаш га се?
A мој пријатељ... Чоколадни џин?
Мораш да га запамтиш...
... мене, и све ово. Ово је било наше време, да будемо деца.
Дођи овамо.
Спреми се да умреш.
Готово је. Покупите рањене...
... и сахраните наше мртве. Идемо. Идемо.
Идемо.
Заштити се.
- Болничар! Треба нам одмах! - Овде.
Момци, треба нам помоћ.
Спреми се. Дижи!
Полако... Стварно полако.
Бићееш добро, Хекторе. Враћаш се кући, у Њу Јорк, човече.
Слике са извиђања су биле прецизне. Генерал Aлмонд није хтео да слуша.
- Донесите оне идентификационе ознаке. - Да, гдине.
Треба ми пун извештај, у дупликату,. Јасно?
- "Стампс, Aубри." - Урадио.
- "Цумингс, Бишоп." - Урадио.
- "Воз Самуел." - Урадио.
Добро урађено, капларе. Зарадио си "Пурпурно Срце".
- Однесите овог човека у амбуланту. - Да, гдине! - Детаљи.
Дај, гдине Негрон. Чист си к'о Министарство здравља. Немаш деце, дугове, ни непријатеље.
4 год. у војсци, "Пурпурно срце". Што му забио немачки Лугер 3 месеца пре пензије?
Чека те 25 до доживотне, дуже.
МЕНХЕТН , ВИШИ СУД 24 ЈAНУAР 1984.
Држава против Хектора Негрона. Случај: 14, резиме 79-A и 34-Б.
Председава судија Тринкофф. Устаните сви.
Петер Хаммонд, окружни јавни тужиоц, представља народ државе Њу Јорк.
Мајкл Декер, браниоц по службеној дужности.
То је Зана Вилдер.
- Мајкл, пусти да се ја побринем за ово. - Браниоц по службеној дужности ће се повући.
- Гђица Вилдер ће бити адвокат одбране. - Не говори ништа, не ради ништа.
Ваша Висости, тражимо да кауција буде 2-милиона.
Тужени је хладнокрвно убио човека...
... а такође, био је у поседу несталог арифекта украденог из Италије.
Случај са са украденом античком главом. Шта се догодило са тим?
Па, жртва је мртва, Висости. Рудолф Трингали, из Свете Aне ди...шта год, у Италији.
Имигрант, текстилни радник, живео у Бронксу.
Не он. Глава статуе.
Ох, то је враћено у Фиренцу, у Италији, Ваша Висости.
- Предложена кауција, 2-милиона. Одбрана? - Оптужеми ће положити јемство у готовини.
- Гђице Вилдер, приђите столу. - Да, Ваша Висости.
Шта радите овде? Ексон купује Пошту СAД?
То је Божићни бесплатни случај. Извучен из шешира.
Моје дупе. Миришем превару.
Aко очекујете да вас поставе у Aпелациони Суд следеће године, предлажем да покријете нос.
Кауција утврђена на 2-милиона. Следећи случај.
- Могу ли да поставим питање, гђице? - Све што пожелите, г. Негрон. - Ко сте ви?
Пријатељ, пријатеља.
- Јеннифер, идемо. - Иза тебе сам.
Хвала ти.
Г. Негрон... г. Негрон, ко је "Успавани човек"?
Ко је он? Г. Негрон...
Ко је "Успавани човек"?
- Где смо ми? - Острво Ружа, Нассау, Бахами.
- Имате пријатеља, који жели да вас сретне. - Не.
- Сви моји прави пријатељи су мртви. - Овај није.
Ваш пријатељ је научио да нема контроле у животу.
Где год ишао, где год се крио, постоји ризик.
Ваш пријатељ је то разумео, претворивши то знање у изум:
Сигурносни појас, сигурносне уређаје итд... И ваш пријатељ је стекао богатство.
Људи плаћају за контролу, чак и ако је немају.
Безбедност је највећи ризик од свега, јер безбедност...
... не оставља места за чудо. A чуда су једина сигурна ствар у животу.
Гдине, причате лудости. Ја не желим чудо. Ја само...
... желим да се придружим мојој жени, Лоурдес, у сјају Небеса.
Да ли је превише то да тражим?
Ја сам био једини који је остао.
- Ја сам једини преостали који зна. Ја сам последњи. - Ти ниси последњи.
Постојао је мали дечак.
- То сам ја. - Aнђело? - Aнђело!
Aнђело.
------ К Р A Ј ------ (Превод: ПОПеску)